Un Papir del Nou Testament, és una còpia antiga d'una part del Nou Testament, escrita a mà sobre papir. Fins ara, han estat reconeguts més de cent vint papirs considerats com els testimonis més antics del text original del Nou Testament.[1]
Aquesta llista de manuscrits, es va iniciar al segle XX i fou presentada per primera vegada per Caspar René Gregory, que assignar als papirs la lletra gòtica seguida d'un nombre superíndex. Abans del 1900, només eren coneguts 9 manuscrits papiracis, i només un, havia estat citat per la crítica moderna, concretament el Papir 11 esmentat per Konstantin von Tischendorf.
El papir més antic, datat abans de l'any 90 és un extracte de l'Evangeli de Marc, descobert el 2012 en una màscara de mòmia egípcia.